EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ett mörker är på väg.
Ett mörker som kommer att sluka...
...allt.
I tusentals år har de nordliga kungarikena Unauwen och Dagonaut
fört ett krig mot landet i söder.
Och det landet kallas för Eviellan.
I tusentals år har Eviellan gjort motstånd.
Tills nu...
En hänsynslös erövrare har tvingat ner folken på knä.
Den yngste sonen till kungen av Unauwen:
Prins Viridian.
En prins vars maktlystnad är så stark
att hela världen fasar för vart han ska vända sig härnäst.
Det sista hoppet...
...är en uråldrig profetia om en hjälte
som ska resa sig och besegra det stundande mörkret.
Men några spår efter den hjälten har inte synts till.
DAGONAUT – 500 MIL NORRUT
Ragnall?
Är du vaken?
God morgon på dig också.
Ragnall?
Unge herrn?
Unge herr Tiuri, ni är sen nu igen.
Bors väntar.
Fårskallarna för sånt oväsen! Vi kommer inte ens att fälla en duva.
Fantumar, bli inte arg.
Den är min.
Arman?
Hämta hjorten.
Ska din son verkligen ställa upp i spelen?
Han är 15. Det är dags.
Arman fyller 15 nästa vecka. Han är stark som en oxe.
- Tiuri lär inte vara starkare än en hare. - Styrka är inte allt.
Det min son saknar i styrka, gottgör han med sin talang och kvickhet.
Från sidan, Tiuri!
Avled svingen!
Motattack!
Kom igen!
Han slåss som en död anka.
Sir Tiuri.
Nå?
Pojken gör sitt bästa, sire. Jag ser viss förbättring.
Visa.
Kom igen! Vi har inte hela dagen.
Tiuri!
Tiuri?
Han måste lära sig.
- Världen är hänsynslös. - Far, jag...
Du blöder.
- Det går inte. Jag blir aldrig riddare. - Jodå.
- Bors säger... - Han vill bara behålla jobbet.
- Jag vet att det är tufft. - Nej.
Jag hör inte hemma här.
- Vi hör inte hemma här. - Det är inte sant.
Vem var han?
Vem var min riktiga far?
- Jag har ju sagt... - Ingenting!
Det tillhör det förflutna.
Sir Tiuri är din far nu.
- Jag kan inte vara hans son. - Jo.
Om du verkligen försöker...
Jag vet att du har det i dig. Jag vet att du kan lyckas i spelen.
Du kommer att bli riddare.
Strunta i Arman.
Oroa dig för mig.
Jag heter Iona, förresten.
- Jaha, och jag... - Ja.
Alla vet vem du är.
Ers Majestät!
Sedan de första konungarnas tid,
har vilka krigare som ska leda oss inte avgjorts utifrån släktled...
...eller rikedomar. Den äran går inte att köpa för pengar.
Det är endast de män och kvinnor som går segrande ur spelen
som har gjort sig förtjänta av titeln som riddare av Dagonaut.
Imorgon inviger jag spelen i sällskap av kronprins Iridian.
Son till Dagonauts främsta allierade, kungen av Unauwen.
Ers Majestät.
- Är nåt på tok? - Tvärtom.
Ni har kvar både armar och ben, liksom ögon och...
...en uppfriskande avsaknad av bölder, vårtor och... skallighet.
Jag måste nog gifta mig med er förr eller senare.
Då slipper jag åtminstone hålla för näsan.
Vad snällt, frun. Jag skulle inte önska min värsta fiende att gifta sig med mig.
Är det sant som de säger? Att er bror har segrat i Eviellan?
Prins Viridian har gjort det som ingen general har på fyra generationer.
Kriget mot Eviellan... är över.
Hur känner han för er?
Ni skördar frukten, men han får bara ett blodbad och krig i gengäld.
Hans känslor är oväsentliga.
När tiden är inne kommer han att erkänna mig som kung.
Vi får hoppas.
Det kan krävas mod för att stötta dem.
PRINS VIRIDIANS LÄGER I EVIELLAN
Det vi har uträttat här...
...är bara början.
Den äldre världen... blir allt svagare.
Och branden...
...som vi ska starta...
...kommer att ödelägga allt som återstår.
Ta med de här breven.
Välj ut fem av mina röda ryttare...
...och tillintetgör den....
...eller det...
...som står i er väg.
Ers Nåd.
Vokia?
Hämta hästarna.
Nu.
Sista övningsrundan!
Sista chansen att öva!
Trevligt att träffas. Jag heter Foldo, och du?
Hoppsansa.
Ursäkta mig.
Jussipos klinga är hungrig.
Hon behöver mat.
Tillåt mig.
Tiuri? Fokusera.
Attackera.
Sköld!
Tiuri.
Vad är poängen?
Han har ingen chans!
Du må vara magrare och svagare...
...men du är också snabbare, och svårare att träffa.
De må vara självsäkra nu, men det blir annorlunda imorgon.
Gör som jag har sagt så kommer det att gå bra.
Den är vår.
Tänk inte på mig.
Och det menar jag.
- Jag vill inte ha bråk. - Vapnen.
Allihop.
Just det.
För säkerhets skull.
Jag vet vem du är.
De kallar mig Svarta riddaren med den vita skölden.
Det beror nog på min svarta rustning och vita...
Tyst!
- Får jag? Jag har frusit... - Ta ett steg tillbaka.
- Min vän, jag sa ju... - Du har förföljt mig i två dagar.
Vi är inte vänner.
Flytta på dig.
Jag hoppades på...
...att vi kunde ha ett civiliserat samtal.
Om vadå?
Om prins Viridians plan går i lås vet vi båda att tusentals mister livet.
Så varför inte bara ge mig brevet?
Du kan hjälpa mig att stoppa honom innan han har utplånat allt.
Ta farväl... min vän.
- Var fan har du varit? - Du bad mig...
...att gömma mig i ett träd och hoppa på honom bakifrån.
Du skulle gömma dig en kort stund, ja!
Du skulle inte ta långhelg. Han kapade nästan mitt huvud.
Är det där?
Låt spelen börja!
Motattack!
Varför attackerar han inte?
Är det mig du vill ha?
Kom an!
Nolla!
Ja!
Inte snyggt, men det duger.
- Vann han? - Han förlorade inte.
Det är inte samma sak.
Ryttare, inta era positioner!
Ja!
Det är min bror!
De väntar med shamanen där inne, sire.
Shamanen, Ers Nåd.
Din hövding är död.
Nu tjänar du mig.
Är det roligt?
Jag vägrar.
Vet du...
...hur jag erövrade ditt land?
Så förefaller det sig inte.
Ni har ödelagt det.
I en kamp in i döden...
...kan ingen plats gömma sin själ.
Så gick erövringen till.
- Jag känner Eviellan utan och innan. - För ett fåtal skördar...
...sätter du vårt land i brand.
Och du tror att du förstår dig på oss?
Jag ska aldrig tjäna dig.
Utan mig...
...kan du aldrig lära dig nåt.
Och så tar det sin början.
Först kommer mörkret...
...och slukar allt i dess väg.
Sen kommer en krigare med så mycket styrka...
...att krigaren kan förgöra din själ.
- Jag känner till profetian. - Du har väckt den.
Nu har ingen av oss nåt val.
Jag tjänade den krigaren.
Inte dig.
Min kraft kommer aldrig att bli din.
Inte?
Du överlevde.
Jag vet att du hoppades på mer.
Men du överlevde första dagen.
Fem noviser besegrades, men inte du.
Du har en chans.
Tror din man det?
- Han vill bara ditt bästa. - Och skydda sitt fina namn.
Sir Tiuri är en bra man.
Han räddade dig.
Och skyddade mig.
Andra soldater tog med oss hem från Eviellan i kedjor...
...men han behandlade oss som människor.
Han vann min kärlek.
Han förtjänar din också.
Det hände igen.
- De slutar inte. Rösterna. - Det får du sluta med.
- Hur då? - Tänk på nåt annat.
- Det funkar inte. - Det måste det.
Vad är det?
Det var din fars.
Han bar det varje dag.
Det kanske kan hjälpa,
- Och novisen från Eviellan? - Jaså, den lille parveln sir Tiuri.
Varför tillåts han ens tävla? Det är en vanära för oss alla.
Strunta i det. Han har bara fått för mycket att dricka.
Det är ingen som vill vara respektlös mot dig.
- Du räddade honom från massgraven. - Och gav spolingen ditt namn.
Och det är en välgärning som jag tror...
...att alla kan respektera.
Den spolingen...
...brändes, pryglades, svalt och fördrevs från sitt hem innan han kunde gå.
Han har varit nära att dö fler gånger än vad vi har varit tillsammans.
Och det utan att någonsin...
...låta sitt hjärta hårdna.
Han har aldrig vänt ryggen till någon som har behövt hans hjälp! Så...
...jag vill bara säga er en sak:
Jag skulle alltid välja den spolingen före stropparna som bär era namn!
Om han vinner går han vidare.
Kan han vinna?
Ja!
- Gick det bra? - Håll tyst och avsluta jobbet.
Tänker du inte slåss?
Jag gör det som jag får betalt för.
Du trodde väl inte att du kunde vinna?
Nej.
Du kan bara vinna...
- ...när din far mutar motståndaren. - Det är inte sant.
Det är inte sant!
Är det sant?
- Tiuri. - Han sa att far betalade honom.
- Du vann. Vem bryr sig? - Jag gör det.
Jag vill inte ha platsen om jag inte har förtjänat den.
Jag råder dig att gå vidare.
- Jag vill veta. - Vad vill du veta?
Huruvida en familjemedlem får ta plats i ridderskapet,
så som det har varit i 300 år?
Eller huruvida jag tänker se på när pojken som jag räddade...
...och som bär mitt namn...
...förödmjukar mig inför hela hovet?
Jag gjorde som jag var tvungen.
Och nu... ska du också göra det.
Det kan jag inte.
- Jag har inte förtjänat det. - Inte?
Vad du än känner för samvetskval så kan du glömma det.
Du har inte förtjänat ett samvete. Du har inte förtjänat någonting!
Till dess kan du lika gärna ställa dig bredvid de andra.
Om du inte gör det, så kan jag heligt bedyra...
...att jag aldrig vill se dig igen.
- Hur kunde han stå där med oss? - Har han ingen skam i kroppen?
Han kan aldrig bli riddare.
- Bara en bluff. - Det borde ha varit Tristan.
- Tror ni inte att jag vet? - Vad gör du här, då?
Om du hade minsta självrespekt skulle du gå.
Och om jag inte kan? Tänk om jag inte har ett val!
- Har ni tänkt på det? - Ljug du för dig själv.
Vi vet sanningen, och den ska alla andra också få veta.
Sluta!
Är ni snorungar helt respektlösa?
Det finns inte någon i Dagonaut
som inte skulle ge bort sin förstfödde för att få den här chansen.
Men vad gör ni?
Ni gnabbas och gnyr som ett gäng hungriga kultingar.
Ett ord till...
...och jag gör hål i byxorna.
Då blir du den första novisen som får hålla vakt med ändan i vädret.
Är det förstått?
Och du...
Du har mest av alla att bevisa.
Försök åtminstone att uppföra dig som en riddare.
Välkomna till er sista utmaning.
De förlorades...
...gravkammare.
Om ni har tur...
...blir nästa gången ni kommer hit...
...vid er begravning.
Dagonauts riddare sedan tusen år tillbaka vilar här.
Ikväll...
...sällar ni er till dem.
De närmaste 12 timmarna...
...kommer själarna som fortlever här...
...och som har skrämt många till den grad att de självmant har dränkt sig...
...att pröva var och en av er.
Oavsett vad som händer...
Oavsett vilka fasor som drabbar er...
...får ni inte säga ett knyst.
Inte heller...
...röra er.
Och inte heller...
...under några omständigheter...
...lämna det här... kapellet.
Om någon av er misslyckas...
...har ni alla misslyckats.
Är det förstått?
Knäböj i så fall.
Och i tystnad...
...begrunda.
Så vill jag se er vid soluppgången imorgon.
Vad var det?
Vet inte.
- Får vi tända dem? - Nej.
- Ristridin sa att vi skulle stå till. - Och hålla tyst!
Jag tänder ett.
Öppna dörren! Snälla!
Ni måste hjälpa mig!
Öppna dörren!
Vad ska vi göra?
Snälla!
- Det kan vara ett prov. - De grå riddarna.
De kontrollerar att vi inte bryter nattvaket.
Men om inte? Tänk om han faktiskt behöver hjälp.
- Då har han kommit fel. - Ni vet vad som händer om vi misslyckas.
- Förödmjukelse, vanära. - Och en plågsam död.
Så sitt kvar och rör er inte!
Snälla! Jag ber er!
Vad gör du? Stoppa honom!
Tack och lov!
- Du måste följa med. Han dör! - Jag kan inte.
- Min mästare är döende! - Det är inte vårt problem.
Han behöver hjälp.
Snälla.
- Vi kan inte strunta i honom. - Jo, det kan vi.
Ta bort den, dummer.
- Var är han? - Alldeles i närheten. Jag kan visa dig!
Nej, Tiuri.
Det går fort.
De röda ryttarna kom ifatt oss.
Jag är här, mäster.
Jag är döende, Vokia.
Jag dör när som helst nu.
Hans mannar dröjer inte länge.
Kom fram!
Kom fram.
Allvarligt?
Är det här all hjälp?
Ta det här brevet.
Ta brevet och överlämna det till kung Favian i Unauwen. Förstått?
Ringen också.
Som bevis på att det är från mig.
Hela kungarikets framtid hänger på det, inte bara Unauwens. Dagonauts också.
- Det kan jag inte. - Vid nästa fullmåne är det för sent.
Det är om 14 dagar.
- Unauwen är 160 mil bort. Det går inte! - Jo, det gör det. Med hjälp av Ardanwen.
Ge mig brevet.
Kom!
- Jag kan hämta hjälp i Dagonaut. - Du förstår inte.
Det går inte att lita på någon.
Ta med dig brevet och rid iväg på Ardanwen.
- Varför kan inte han göra det? - Den gamle stollen?
Han är ännu svagare än jag. Han skulle inte ens komma ut ur skogen.
Du måste göra det.
Svär på det.
Berätta det inte för någon. Överlämna brevet till kungen.
Svär på det!
Nu kommer de.
De röda ryttarna.
Det är dags. Ge mig mitt svärd.
Kom... tillbaka! Kom genast tillbaka!
- Mäster... - Skynda.
- Brevet är inte här. - Det måste det vara.
Tomt.
Jag ser fler spår.
Det är fler här.
Där borta.
Upp i sadeln igen!
Herregud, nej. Nej!
Stanna!
Undertexter: Viktor Hessel